Oversat at UNiTY www.DanishBits.org
Beklager, frøken, men vidste ikke, hvordan jeg skulle vække Dem.
Heelshires er lige ude.
De beklager og beder Dem vente i stuen.
Som taget ud af en bog.
Heelshires har allerede betalt.
- Jeg har båret dine ting ind. - Mange tak.
Er der nogen deroppe?
Er her nogen?
Hej.
Undskyld.
Tro det eller ej, så ville jeg ikke skræmme dig.
Beklager, at jeg blev bange. Jeg troede, jeg hørte nogen heroppe.
Undskyld. Det er så dumt.
- Du er ikke Mr. Heelshire, vel? - Nej, jeg er buddrengen.
Eller budmanden. Jeg ejer faktisk butikken.
Jeg hedder Malcolm.
- Er du den nye barnepige? - Ja, Greta Evans.
Jeg skal pakke varer ud, hvis du vil med?
Jeg kan vise dig eksotiske steder, som spisekammeret og brødkassen.
- Kan det friste? - Ja, jeg følger efter.
- Amerikaner? - Ja, min første tur til UK.
Lad mig gætte... Californien?
- Montana. Denne? - I kurven.
Jeg plejer at være god til det. Jeg har en evne.
- En evne? - Kald mig bare clairvoyant.
Min bedstemor læste tebreve, min mor kunne håndlæse.
- Hvad læser du? - Mig?
Tyggegummi.
Vi vælger ikke selv vores evner. Lad mig. Vær ikke genert.
Hvad vil du...?
Jeg vil læse dit tyggegummi. Jeg er en professionel.
Interessante tandmærker.
Jeg ser, at du er forfatter.
Fra Phoenix, Montana.
Du kom, for at blive inspireret af det engelske landskab -
- og slippe for dit daglige byliv.
- Nej. - Tæt på?
Slet ikke.
Et sidste forsøg.
Nu ser jeg fejlen. Det er meget åbenlyst.
Jeg ser en mørk fortid. På flugt fra nogen?
Det ser sådan ud.
Jeg smider det ud nu.
Jeg forsøgte at flirte. Min charme virker her i landet.
- Det er okay. - Det er utroligt, at vi reproducerer.
- Brød. - Lige bag dig.
Hvordan er familien?
De er flinke. Generøse. Folk, man ønsker at møde.
- Og sønnen? Brahms? - Brahms.
Han er...
Hvordan forklarer jeg det?
Frk. Heelshire. Det er rart, endeligt at møde Dem.
Hvor er dine sko?
Brahms ser frem til at møde dig. Han har aldrig mødt en amerikaner.
Jeg glæder mig også til at se ham.
Jeg er sikker på, at mine sko stod her.
De dukker op. Brahms kan være en drillepind.
- Du har andre med. - Det stemmer.
Skynd dig. De har ventet længe nok.
Hun hedder fru Evans. Du skal opføre dig pænt.
Du er meget klog. Jeg elsker dit slips.
Far?
Fru Evans, det er Mr. Heelshire.
Dette er vores søn Brahms.
Du har mødt Brahms.
Hvordan går det, Brahms?
Vær sød ved fru Evans. Hun er kommet langvejs fra.
Jeg smutter igen. Regningen ligger på bordet.
Rart at møde dig. Vi ses forhåbentlig igen.
- Tak, Malcolm. - Ingen årsag.
Det er rart at møde dig, Brahms.
Jeg håber, at vi kan blive venner.
Far, vil du bære Frk. Evans ting op på værelset?
Lad os begynde. Der er meget, du må se.
- Kan du være alene her? - Ja, naturligvis.
Vi har haft flere barnepiger, men Brahms har afvist dem.
De var dog ikke så ung og smuk, som du er.
Du skal vække ham kl. 07:00, derefter giv ham tøj på.
Hans tøj ligger bag dig.
Så jeg skal...?
Væk ham og giv ham tøj på. Øvelse gør mester.
Så står vi op.
Jeg ved ikke med dig, men det vækker ikke mig.
- Så står vi op, Brahms. - Han er ingen baby.
Vær ikke bange for at tage fat.
Undskyld.
Nu viser vi Frk. Evans, hvordan vi tager tøj på.
Hvis hun skal gøre det, står vi her stadig i aften.
Brahms har undervisning, fem dage om ugen.
Jeg begynder med poesi. Kender du nogle digte?
Jeg kender "Ælle bælle".
Det behøver ikke være poesi.
En af disse bøger er fine, men du skal læse højt og tydeligt.
Naturligvis.
- Naturligvis. - Fortræffeligt.
Så er det musikforståelse. Jamen, Brahms...
Du skal sidde pænt, som en sød dreng.
Musik, Frk. Evans.
Brahms kan slet ikke leve uden musik. Det er hans verden.
Han elsker det højere, end jeg foretrækker.
Han nyder det så meget, så jeg tør ikke nægte ham det.
Vi smider ikke mad ud. Dette er et hus på landet.
- Ved du, hvad det betyder? - Nej.
Vi kæmper konstant mod naturen.
Vejret, planter og utøj. I særdeleshed utøj.
Vi tager vores forholdsregler.
Hej, skat.
- Mr. Heelshire viser dig resten. - Maden er her.
Tak. Nu skal du se fælderne.
Vi prøver at holde huset flot. Vi bruger ikke pejsen længere.
Det er for farligt. Vores seneste håndværker, -
- malede vinduerne lukket.
Personligt mener jeg ikke, at dette er nødvendigt, -
- men Mrs. Heelshire er sikker på, at rotterne kommer ind i murene.
Brahms holder ikke af dyr. Han er meget sky.
Meget tilbageholdende.
Jeg ved, at det ser mærkeligt ud, og ærlig talt, -
- så ved jeg ikke, hvordan det er kommet så vidt. Lidt efter lidt.
Det, jeg prøver at sige, hvordan det end ser ud, -
- er vores søn her. Han er hos os.
- Forstår du? - Ja.
Godt. Fremragende.
Herre Jesus, stærk og mild, pas blot på vort børnlille.
Forbarm dig over mig, lad mig komme til dig.
Gud velsigne mor, Gud velsigne far.
Gud velsigne Greta, Gud velsigne mig. Amen.
Du var en stor dreng i dag. En lille gentleman. Mor er stolt.
- Må vi tale alene med Brahms? - Naturligvis.
Han vil gerne have dig, hvis du også vil have ham.
Jeg ved ikke. Det hele er underligt.
Et kæmpe hus, ingen naboer. Vinduerne kan ikke åbnes.
- Ingen telefon eller internet. - Du måtte jo væk.
- Situationen er perfekt. - Jeg føler, at jeg udnytter dem.
- Du betales for at passe dukken. - De taler med den.
Det er lidt uhyggeligt, men det er kun et par måneder.
- Hvis de var to uger... - Du har brug for pengene.
Du kan begynde forfra. Lægge alt bag dig.
- Du skal nok klare den. - Du har ret.
- Hvad nu? - Det er Cole.
Han ringer konstant.
Han kom forbi, hvor han skræmte Morgan.
- Hvad sagde du? - Intet. Det gør jeg heller ikke.
- Han er ligeglad med tilholdet. - Men du spiller bare dum.
Hvis han spørger, aner du ikke, hvor jeg er.
Det ved jeg godt. Jeg vil ikke se dig blive såret igen.
Hvad har du dog gjort?
Vent bare, når far får det at vide.
Jeg kan ikke tro, at du har gjort det.
Mor må afsted nu.
Du må opføre dig pænt. Det har du lovet os.
Beklager, men det er længe siden, at vi har været på ferie.
Brahms virker glad for dig. Hvis vi blot kunne...
... forklare hvor særegnet og unik vores Brahms er.
Men du skal nok lære det. Her er noget til dig.
Et regelsæt. Mrs. Heelshire har skrevet alt ned.
Det virker fjollet, men det er vigtigt, at du følger den.
Brahms er ikke som andre. Han kan være bestemt.
Vi har nok forkælet ham for meget.
Malcolm kommer en gang om ugen med varer og din løn.
Han kan sikkert besvare eventuelle spørgsmål...
Beklager, jeg er en smule konfus. Vi har ikke været hjemmefra i årevis.
Vær sød ved ham, så er han sød ved dig.
- Hvis du er slem... - Hun er sød, ikke?
Jeg behandler ham som min egen.
- Jeg er ked af det. - Kom. Vi må gå.
Intet ondt, men du skræmmer mig.
Du er lige kommet, men er allerede et nervevrag.
Det er Sandy. Læg en besked... eller lad være.
Det er mig igen. Ring tilbage.
Send flere blade. Med hvad som helst.
Hallo?
Sandy?
Cole?
Et lift?
- Går al den mad til spilde? - Ikke det hele.
Mr. Heelshire spiser noget. Han tager alt lettere.
- Du kunne have advaret mig. - Og ødelagt overraskelsen?
Apropos. Din første løn. Det er godt gået.
Tak. Men jeg er nødt til at spørge...
Ja, jeg er single. Tro det eller ej.
- Historien om dukken? - Ja.
Der var en brand, Brahms nåede ikke ud.
På sin ottende fødselsdag. Så tragisk.
Dukken dukkede op lige efter.
Det må virke underligt, hvilket det også er.
Harmløst. Deres måde at bearbejde sorgen. Tænk sig, at miste et barn.
Han døde for 20 år siden. Han kunne være på din alder nu.
Har de levet sådan i 20 år?
De har søgt efter en barnepige i et år.
Inden du går amok inde i huset, -
- kan jeg vise dig det verdenskendte natteliv.
Normalt må Brahms ikke være alene, men jeg siger intet.
- Jeg er lige kommet ud af noget. - Dette er ikke "noget".
Det forsikrer jeg dig om.
Det er professionel høflighed, da vi arbejder for de samme.
Det er en pligt. Jeg vil ikke nyde det.
- Ja? - Okay.
Det er mere, end jeg tjener på en måned.
- Og i kontanter? - Ja, i pund.
- Hvad laver du? - Tager tøj på.
- Malcom viser mig byen. - Skal du på date?
Nej, det vil jeg ikke kalde det.
- Det er professionel høflighed. - Det er også en date.
- Vi arbejder for de samme. - Det er sandt.
- Tager du den røde kjole på? - Aner det ikke.
- Lad mig gætte. Rødvin? - Måske.
Det er din date-rutine.
Det er godt for dig. Benægt ikke, fordi han er købmanden.
Er du der?
- Beklager. - Hvad skete der?
- Det var Brahms. - Brahms?
Dukken.
Mit tøj?
Hallo?
Malcolm, det er ikke sjovt.
Hvis der er nogen...?
Hallo?
Er her nogen?
Malcolm! Heroppe!
Malcolm!
Heroppe!
Malcolm!
Greta!
Nej... Malcolm!
Har du sovet deroppe? Hvem sover på nogens loft?
Der har sikkert ikke været nogen i årevis.
Et mysterium er løst. Jeg undersøger resten af huset.
Jeg har undersøgt dette flotte, men underlige hus.
Vinduerne er lukket. Huset er sikkert.
Der var nogen herinde. Mit tøj...
Jeg gik i søvne, da jeg var lille.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg kan blive, så vi ikke har venlige tyveknægte, -
- der intet tager og rydder op, inden han går.
- Det er ikke noget problem. - Sikker?
- Helt sikkert. - Okay.
- Du har spillet før. - Ja.
- Sig til, når vi spiller om penge. - Nej, tak.
Fortæl mig om Brahms.
Jeg har fortalt, det jeg ved.
Det var et dårligt pokerfjæs.
- Hvad vil du vide? - Hvordan var den virkelige Brahms?
Der er to historier i byen. Høflige og rygter.
- Sandheden er midt imellem. - Hvordan er den høflige?
En sød dreng. En tragedie, at han døde så tidligt.
- Og rygterne? - At han ikke var en sød dreng.
Han var ret underlig.
Hvad er sandheden?
Jeg var forbi med en levering, -
- som åbenbart var på Brahms fødselsdag.
Mrs. Heelshire sad i stuen med dukken.
Og Mr. Heelshire...
Han var herinde.
Helt ved siden af sig selv.
Han var fuld og mumlede, at han ikke kunne mere.
Jeg ville komme en anden dag, men han bød mig ind.
Vi fik et par glas. Vi talte om vejret, indtil...
Jeg fik modet til at spørge ham, hvordan den rigtige Brahms var.
Han så på mig, med et trist blik.
Jeg fortrød, at jeg spurgte. Han sagde et ord.
Underlig, sagde han.
Det var alt. Jeg ville ikke få mere at vide.
Min tur.
Er du sikker på, du klarer dig alene her?
Ja.
En familieven til dem med dukken, der ligner deres døde søn.
Ham kan man da stole på.
Han behøvede ikke komme og undersøge hele huset.
Du vågner en nat, så står han over dig, i din kjole, -
- med læbestift i hele hovedet. Jeg mener det.
Der er mange underlige mennesker. Det burde du om nogen vide.
Apropos.. Cole kom forbi.
Morgan sagde, han blev ved med at banke på døren.
- Han ville undskylde i et brev. - Morgan gav ham vel ikke adressen?
Han kunne ikke få ham væk. Han er kun ti år.
- Undskyld, Greta. - Nej, I skulle ikke være en del af det.
Sig ikke det, vi er familie. Du har intet gjort forkert.
Det, der skete var hans skyld. Alt det, han tog fra dig.
Jeg vil ikke læse noget, han sender.
Der er en grund til alt.
Hallo?
Du godeste.
Nej.
Hallo?
Hvem der?
Vær sød at komme ud. Kom og leg med mig, Greta.
Greta?
- Hvem er det? - Hvorfor følger du ikke reglerne?
Lad mig være!
Hvad laver du?
Jeg lover at være sød.
Det er din yndlings.
Er det, hvad du ønsker?
Okay.
- Hallo? - Det er Malcolm.
Hej. Det er underligt.
Da jeg kom, sagde Mrs. Heelshire, at Brahms tog mine sko.
Han var legesyg. Jeg troede, hun lavede sjov.
Er du okay? Hvad med skoene?
Det handler ikke om mine sko.
Jeg er ikke helt med. Jeg ringede, fordi...
- Jeg må gå. - Greta?
VOR ELSKEDE SØN
- MÅ GUD TILGIVE OS - Tiden er kommet, min kære.
Så står vi op.
Jeg åbnede døren. En lanterne kom tættere på.
Går hun alene, spurgte porterens kone.
- Hvor langt er der? - 80 kilometer.
Det var langt. Tør Mrs. Reid lade hende gå alene?
Jeg husker lidt af rejsen. Dagene føltes lange.
Og at vi rejste mange kilometer.
Så er alt vist klaret.
KYSSE GODNAT
Skal jeg lære dig det?
Jeg vidste ikke, du kunne spille.
- Undskyld, jeg bankede på. - Det er okay.
- Hvad laver du her? - Du tog ikke telefonen.
Så jeg ville komme lidt tidligere i denne uge.
- Jeg kan komme igen. - Nej, jeg ventede dig bare ikke.
Jeg tog posten med.
- Er du helt okay? - Ja.
Læg det bare der.
I er blevet gode venner.
Ja.
Jeg ville holde dig oppe på den aften i byen.
God mad, drikke og dans. Jeg er kendt for mine trin.
Det bør jeg ikke.
Hvorfor ikke? Vel ikke på grund af Brahms?
Han er vist ligeglad, ikke sandt?
"Nej da, jeg har også brug for lidt privatliv".
"Jeg vil se TV og tage et bad".
Godt. Klør fem.
Måske en anden dag.
Okay, en anden dag.
Jeg smutter.
Brahms.
Kan du høre mig?
Brahms.
Tag din mad.
Hvis her er en ånd, så giv mig et tegn.
Idiot.
Brahms.
Undskyld, at jeg bad dig komme igen.
En anden skal se det. Så jeg er sikker.
- Han er levende. - Hvem?
- Brahms. - Er Brahms i live?
Jeg ved, du tror jeg er skør. Det ville jeg også.
Jeg gør dette rent, så du ikke tror, jeg snyder.
Jeg tror ikke, at du snyder, men er blevet helt skør.
Vi skal bruge kridt.
Nogle gange bevæger han sig ikke meget, så er det svært at se.
Jeg var meget i tvivl i starten. Jeg målte ham sågar.
For når det skete, måtte der ikke være tvivl.
Sådan.
Det her er vildt.
Jeg kunne ikke finde ud af det før. Alle de underlige ting...
Små ting, som...
Fodtrin, min halskæde, mine sko og mit tøj.
Så huskede jeg, hvad du sagde. At han var sky.
Hvis man lader ham være alene. Så giver han et tegn.
Det er vel et trick? Du tror vel ikke, han er levende?
Det er ikke et trick.
Nu kommer vi, Brahms.
Okay. Lad os sætte os. Du må være træt.
Vær nu sød. Han skal se det.
Jeg ved, det er svært, men vil du gøre det for mig?
Hvis ikke, må jeg tage af sted.
- Kom, Greta. - Giv det en chance til.
Hvis han ikke bevæger sig, er jeg skør.
En chance til.
- Hvor blev han af? - Aner det ikke.
- Det er forskelligt hver gang. - Han er bare væk.
Der har han ikke stået før.
Det er utroligt.
Vi aner ikke, hvad det er. Et spøgelse? En fanget ånd?
En dreng?
- Brahms er en dreng. - Ja, det er korrekt.
Han er heldig, at du kom.
- Det var ikke held. - Tror du ikke?
Der er en grund til, at jeg er her.
Jeg havde et forhold derhjemme.
Cole. Ikke en god fyr.
Og...
Alle bad mig gå fra ham.
Jeg fandt ud af, at jeg var gravid.
Han lovede, at han ville ændre sig.
At han var ked af det.
Jeg troede på ham.
Og...
En dag begyndte han igen...
Min søster kørte mig på hospitalet.
Jeg vidste inden, at jeg havde mistet barnet.
Det jeg prøver at sige er...
Jeg ved, hvordan det er at miste et barn, ligesom familien Heelshire.
Det knytter mig til dem. Og til Brahms.
Og dette sted.
- Giver det mening? - Ja, det gør.
Men uanset hvad, er jeg glad for du kom hertil.
Også mig.
Gud velsigne Malcolm. Gud velsigne mig.
Og Gud velsigne Brahmsy.
Du var en stor dreng i dag.
Sov godt.
- Flot bluse. - Min mor købte den.
- Hun har god smag. - Det ved jeg nu ikke.
- Et øjeblik. - Er du okay?
Hvad foregår der?
Du skader dine ører, fjollerik.
Hvorfor gjorde du det?
Efter alt dette, er det bedst, hvis du kom med ind til byen.
Det, der lige skete...
Musikken... det var ikke...
Børn har raserianfald.
Jeg ved, hvad det betyder for dig.
- Men lad os lige slå koldt vand i blodet. - Nej, jeg ved, hvad der foregår.
Jeg skal ingen steder.
Mrs. Heelshire bad mig passe Brahms.
Jeg er sikker på, de vil forstå.
De valgte mig. De ønsker jeg bliver her.
- Med Brahms. - Du godeste.
Jeg burde have fortalt det før.
Men jeg ville ikke skræmme dig.
En pige fra byen, plejede at komme og lege med Brahms.
Emily Cribbs. Hun kom på hendes fødselsdag, men vendte aldrig hjem.
De fandt hendes lig i skoven. Hendes kranie er knust.
Politiet kontaktede Heelshire, da de skulle afhøre Brahms.
Men da de kom, stod huset i brand.
Heelshire kom ud, men Brahms brændte inde.
- Fandt de morderen? - Nej.
Hvis det er en slags ånd eller spøgelse...
Jeg ved det ikke engang.
Jeg er ikke sikker på, at det er noget godt.
- Hvis det nu er rygter? - Og hvis det ikke er?
- Jeg ved, han ikke vil skade mig. - Her er ikke sikkert.
Jeg skal ingen steder.
Okay.
Læg dig nu til at sove.
Du ville ikke gøre mig noget, vel?
BRAHMS OG EMILYS OTTE ÅRS FØDSELSDAG
Hvem er sulten?
Det er jeg.
Malcolm?
Lad os se.
Malcom? Jeg troede ikke, du...
Hvem er Malcom?
Jeg ville have skrevet, men du kender mig.
Jeg er ikke god til breve.
Er det den lille? Hvad hedder han?
Brahms.
Dette er en spøg, ikke? Den rigtige dreng kommer vel.
Der er ingen dreng. De betaler mig for at passe dukken.
Seriøst? Det gør det hele nemmere.
Hele vejen herhen, tænkte jeg, hvordan jeg fik dig med hjem.
Hvad vi skulle gøre med drengen.
Jeg har arbejdet i Fairview med Ed Bruner.
Han har kontrakt på et nyt hotel. Så der er arbejde til os alle.
Det er godt. Lige hvad du ønskede.
Jeg forstår, hvorfor du tog af sted.
Vores fly har afgang i morgen eftermiddag.
- Du skal med hjem. - Greta?
- Undskyld, jeg gik selv ind. - Dette er...
Det er Malcom, han kommer med varer.
Rart at møde dig.
Hvad siger du til det dukke-halløj?
Jeg blander mig ikke i folks ting.
En klog mand.
Jeg har varerne, hvis du godkender listen.
Okay, jeg kommer tilbage om lidt.
- Hvad laver han her? - Han dukkede bare op.
- Han kan ikke blive her. - Jeg lader ham ikke gøre noget.
- Han vil have mig med hjem. - Det kommer ikke til at ske.
- Hvad nu, hvis han angriber dig? - Det gør han ikke.
Jeg har en plan.
Det lyder godt.
- Rart at møde dig. - I lige måde.
- Skal jeg være bekymret? - For Malcolm? Nej.
Her.
Så din seng er udelukket?
- Jeg kan hente nogle tæpper. - Det er okay.
- Hvad skal du med den? - Jeg tager ham med.
- Du vil nok ikke have ham her. - Han er uhyggelig.
Hør, Greta,
Jeg er ked af alt, der er sket.
Jeg har brug for at vide, at du tilgiver mig.
- Sig det. - Det kan jeg ikke.
Men du skal vide noget...
Du forlader mig ikke.
Jeg slipper dig ikke. Uanset, hvor du løber hen.
Er det forstået?
Pak dine ting, så du er klar.
Bare rolig, Brahms. Jeg forlader dig ikke.
Men jeg har brug for din hjælp.
Kom her!
- Hvad skete der? - Kom! Hvad er det?
- Har du gjort det? - Nej.
Du skal ikke narre mig!
- Der er ikke andre i huset. - Brahms.
Dukken?
Har dukken skrevet det? Tag ikke røven på mig.
Fint, det var ikke dig. Det var dukken.
- Giv mig dukken. - Nej.
- Giv mig den! - Nej... gå væk!
- Nu har jeg fået nok! - Det var mig!
Det er for sent! Giv mig dukken!
- Jeg mener det! - Forsvind herfra!
Alle har åbenbart travlt med at få mig væk!
- Er du okay? - Måske var det dig?
- Eller siger du også dukken? - Hvad har Brahms gjort?
- Du forstår ikke, hvad der sker... - Jo, det gør jeg skam.
- Giv mig dukken. - Hvad er så særligt ved den?
- Vær sød. - Hvad?
- Cole! - Godt.
Hvad var det?
Jeg tror, vi skal væk herfra. Hvad foregår der?
Vi skal væk.
Der er noget...
Greta?
Op med dig.
Jøsses, hvad er det?
- Det er Brahms. - Det kan ikke passe.
Nej!
Stop!
Nej, nej...
Kom!
Den er død.
Skabet!
- Denne vej. - Nøglerne.
- Find nøglen. - Jeg kan intet se.
Vi kan komme ud denne vej!
Kom.
Luk den.
- Kom. - Den går kun op.
- Denne vej. - Hop ind.
Malcolm.
Hvad er dette? Han har boet her.
Vi skal finde en udvej.
Det er mig.
Det er min kjole. Mine ting er her.
Jeg fandt en vej ned!
Han har holdt øje med mig.
MÅ GUD TILGIVE OS ALLE
PIGEN ER DIN NU
Kom, denne vej.
"Vi kommer ikke tilbage. Pigen er din nu".
De ville ikke komme tilbage.
Han har boet her hele tiden. De vidste, han ville gøre dette.
Den går hele vejen ned.
Kom.
- Den vej ud. - Er han derude?
- Den er låst. - Åbn den!
Den er ved at åbne.
- Hvor skal du hen? - Han kommer!
- Jeg går ikke uden dig! - Gå! Det skal du!
Kom an!
Nej!
Greta! Kom tilbage!
Jeg skal nok være sød.
Greta. Kom tilbage.
Kom tilbage.
Du forlader mig ikke. Kom tilbage!
Hvis du går, dræber jeg ham, ligesom de andre!
Jeg kom tilbage, Brahms.
Jeg sagde jo, at jeg ikke ville forlade dig.
Jeg sagde, at jeg ikke...
Brahms!
Du skal sove nu.
Jeg sagde, du skal i seng.
Kom så.
Du kender reglerne.
Læg den væk.
Klar til at sove?
Under tæpperne.
Vær en god dreng, og læg dig til at sove.
Et kys.
Ingen godnatkys i dag. Det er din straf.
Et kys.
Malcolm?
Malcolm.
KYSSE GODNAT
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org